Anterior în Ghost Whisperer...
În ziua accidentului,
am văzut cum fantoma lui Jim a intrat în corpul lui Sam.
Te-ai întors!
Te cunosc de undeva?
Amintirile, nu sunt ale tale.
- Cine sunt? - Jim!
Nu sunt soţul tău.
Ce nu e în regulă cu Melinda? Ce se întâmplă?
Ea e prinsă în subteran. Apa este in creştere.
Ştii toate astea de la o fantomă?
Uneori, trebuie doar să te încrezi în soartă.
Sprijină-ne şi să devină membru VIP pentru a elimina toate anunţurile www.OpenSubtitles.org
Sam! Ai venit pentru mine!
De ce mă strigi încă Sam?
Spune-mi Jim, Mel, acesta e numele meu.
Jim!
Aceasta e noua mea faţă?
Ai făcut asta pentru noi.
Poţi să-mi spui mai multe?
Îţi voi oferi toate detaliile.
Chiar nu îţi aminteşti deloc că ai fost Sam?
Nu.
Îmi amintesc de sunetul produs de împuşcătură
şi apoi de arsura ce am resimţit-o în umăr.
Şi apoi te-am văzut pe tine. Şi mâna ta în mâna mea.
- Şi apoi... - Nu m-ai părăsit nici o clipă.
Niciodată.
Am murit. Şi nu-mi amintesc de faptul acesta. Adică, partea de după.
- Partea fantomă? - Da. Şi am vrut mereu să ştiu
cum... cum trăiesc după.
Dar tu ce zici?
Ştii, de cât timp te vezi cu acelaşi tip?
- Două luni? - Bine, am ştiut că eşti tu.
Te-am văzut intrând în corpul lui.
Tot ceea ce văd eşti doar tu.
Nimeni alcineva nu e, nu?
Ştii, lumea va începe să vorbească.
O văduvă şi toate astea.
Hmm. Lasă-i să o facă.
Da, dar serios...
Ce urmează să facem?
Ştii?
Ce voi fi?
Omul cu care m-am măritat.
Da, dar nu şi pentru ceilalţi.
E aproape 5 dimineaţă.
Trebuie să mergi să munceşti azi?
Nu. Nu, îmi ţine locul Delia
sau închid magazinul.
Vrei să mergi să dormi?
Nu pot, cinstit vorbind.
Cafea.
Merg să o fac.
Ajută-mă!
Ajutor! Ajutor! Ajută-mă!
Ce se întâmplă? Ajutor! Ajută-mă!
Ajută-mă, ajută-mă!
Te rog ajută-mă, te rog ajută-mă!
Morgan, eu sunt. Eli, vecinul tău. Eşti bine?
- Nu ştiu! - E cineva acolo cu...
Nu. Nu.
Cred că înnebunesc.
Te rog ajută-mă.
De ce fac astfel draperiile?
Acea fereastră... e închisă.
Văd.
Nu înţeleg ce se întâmplă cu mine.
Nu, e-n regulă. E totul în regulă.
Te voi ajuta, bine?
Vrei să mori?
Marvasmar are plăcerea de a vă prezenta:
Ghost Whisperer Sezonul 04, episodul 19 "Thrilled to Death"
Draga mea, asta e a treia expresso din această dimineaţă.
Eşti extenuată. Mergi acasă.
Aş vrea, crede-mă,
dar am senzaţia că Jim are nevoie de ceva spaţiu.
De-abia aţi revenit împreună!
Da, aşa e.
Şi e uimitor, ştiu,
şi sunt recunoscătoare aşa cum e şi el.
E doar...
l-am recâştigat, ştii,
dar el nu şi-a recâştigat viaţa înapoi.
El va trebuie să meargă să se regăsească din nou.
Are faţa lui Sam, CV-ul lui Sam?
Şi îndemânările lui Jim.
Ei bine, nu poate doar să facă studii pentru a fi paramedic din nou?
Adică, el ar fi as la curs.
Da, dar prietenii lui?
Adică, nu e un fel de minciună?
Eşti bine?
Minunat, bine.
Într-un fel, nu prea bine.
M-am întâlnit cu o fantomă periculoasă azi-dimineaţă.
- Oh. Cineva cunoscut? - Nu.
Şi dacă e un vecin, mă bucur că nu l-am întâlnit niciodată,
pentru că el o terorizează pe fata de alături.
- Ce legătură e? - Nu ştiu.
Ea spune că nu ştie pe nimeni care a murit,
cu excepţia bunicii ei şi a unui băiat pe care l-a cunoscut în clasa a opta
care s-a înnecat cu varză de Bruxelles.
E oribil.
Mestecă mâncarea. Asta e ceea ce mama mea mi-a spus mereu.
Uite, ştiu că eşti extaziată şi reunită
şi că vrei să fii cu Jim
iar voi probabil că ar trebui să fiţi împreună.
Stai, de ce nu sunteţi împreună?
Eli, cum te pot ajuta?
Fantoma a făcut unele ameninţări foarte intense,
şi nu ştiu dacă sunt pentru mine sau pentru ea.
Ce fel de ameninţări?
Foarte specifice. M-a întrebat dacă aş vrea să mor.
- Ceea ce nu vreau. - Asta e tot ceea ce a spus?
Cred că a simţit că şi-a atins scopul.
Spune-mi despre visul ei.
Să spunem doar că tipul nu e un mare fan al gravitaţiei.
Eşti în regulă aici?
Da, desigur, nici o problemă.
Să mergem.
De cât timp se întâmplă astfel de lucruri?
Nu ştiu.
Pare a fi un vis.
Asta am crezut că se întâmplă,
că sunt somnambulă şi că fac toată casa un dezastru.
Până când ai văzut şi tu.
Vântul.
Sănătos tun. De la o fereastră închisă.
Deci poţi comunica cu cei morţi?
Ce vezi, o aură sau ceva de felul acesta?
Sau ceva de felul acesta.
Deci, nu ştii pe nimeni care să fi murit?
Un bărbat? Nu prea bătrân, nu prea tânăr.
Nu.
Şi nu eşti nici sigură când au început toate astea?
Cum am mai spus, mi s-a părut a fi un vis.
Un coşmar.
Acelaşi care se tot repetă.
Mai mult sau mai puţin.
De ce se întâmplă asta?
Cineva care a murit are anumite lucruri neterminate în ceea ce te priveşte.
Ţi-am spus, nu ştiu pe nimeni care să fi murit.
Eşti sigur că e un bărbat?
Foarte sigur.
Melinda!
Oh! Oh, Dumnezeule!
Ce s-a întâmplat?
Dumnezeule, eşti bine?
Pot... pot să aduci apă? Te rog?
Da, uh...
Inima... inima îmi bătea puternic în piept
şi simţeam de parcă aş fi căzut.
- Aproape că ai şi făcut asta. - Nu, nu, nu.
- O cădere reală. - Chiar cădeai destul de real.
Nu, către moarte!
Cred că astfel a murit fantoma.
Deci, ai avut coşmaruri în fiecare noapte.
Te trezeşti, lucrurile tale levitează
şi nu ai nici o idee când a început totul?
Ei bine, lui Morgan probabil că îi este ruşine.
Nu e uşor să recunoşti că o fantomă te-a făcut să pluteşti ca pe un fleac.
Nu mai mie mi se pare că fleac sună puţin vulgar?
Numai ţie, iar dacă nu e bântuită de un astronaut,
cred că ar trebui să căutăm o cădere şi nu o plutire.
Bine, ne luăm după tine,
dar asta nu va îngusta domeniul de căutare.
Am putea să ne pierdem toată ziua uitându-ne după victimele accidentelor
sau sinuciderile ce s-au întâmplat astfel.
Draperiile. Nu a fost doar un simplu vânt,
au fost draperiile.
Ai spus că în vis ea doar plutea
înainte ca ea să fie adusă înapoi, uşor către podea.
Bine, deci el a fost grijuliu cu ea, sau doar o tortura.
Îmi pare rău, ai spus că ţi-au plăcut perdelele lui Morgan?
În viziunea mea, plutirea, bătăile puternice ale inimii,
fabrica de ţesătură.
Poate că acolo trebuie să căutăm doar un singur fel de săritor.
Oh, unul ce face asta pentru recreere! Un paraşutist.
Iată.
Paraşutism.
Poftim... un accident, şi e un rezident în Grandview.
Oh, eşti mult mai rapidă decât sunt eu.
- Cum ai... - Acesta e,
Rick Hartman. El a murit făcând paraşutism în Mexic.
Oof. Nu i s-a deschis paraşuta. Asta trebuie să fi durut.
Aici spune că a fost un tur cu o companie ce desfăşoară aventuri cu acţiuni extreme.
Moartea lui a fost prima lor nenorocire.
Ironia e că, e prea crud.
Scrie că a fost un statistician la o societate de asigurări.
Tipul şi-a petrecut viaţa sa în spatele siguranţei unui birou de evaluare a riscului,
şi a murit încercând un sport extrem de riscant?
Un statistician. Cu ce se ocupă vecina ta?
Un fel de artă grafică.
Stai, el era mai bătrân cu 15 ani decât ea. Un statistician.
Ea e artistă. Cum s-au cunoscut?
A fost cumva apartamentul lui, s-au cunoscut pe internet?
Să-i dăm ei numele lui să vedem dacă va suna vreun clopoţel.
Minunat, dar am dubii că obţinem ceva din asta.
- De ce? - El a murit acum 6 săptămâni.
Dacă l-ar fi cunoscut, nu ar fi auzit de asta?
Poate că trebuie să vorbeşti cu altcineva.
Ei bine, cu cine? El trăia singur.
Nu avea copii.
Oamenii care preferă astfel de aventuri.
El a murit sub ochii lor.
Poftim.
Deci, eşti bine? Ai nevoie şi de altceva?
Nu, e bine aşa. Mulţumesc pentru cafea.
Mulţumesc că te-ai întâlnit cu mine.
Totul se rezumă la client. Vrem să-l mulţumim.
Da, şi să sperii de moarte oamenii.
M-am uitat pe site-ul companiei...
Schiat pe gheţari, cursuri de zburat cu parapanta,
lupte cu tauri?
Da, dar într-un turneu de ciclism în Italia,
acolo este o dubiţă care vă urmează cu pâine, brânză şi un pat de odihnă peste zi.
Iată un catalog.
Oh! Vreau să fac paraşutism.
Am visat asta toată viaţa mea,
dar am ceva emoţii.
Am citit despre individul care a murit.
Da, asta a fost...
un accident nefericit. A fost,
se pare că paraşuta sa a fost ambalată necorespunzător.
Oh, nu ştiu cum se împachetează o paraşută.
Da, dar tipul la care te referi, adică...
Uh, care era numele lui, parcă Rick, nu?
Rick Hartman.
El ştia. A sărit de câteva ori.
Dar, ca să ştii, la primele 10 sărituri eşti mereu însoţit,
aşa că, indiferent de care ar fi motivul pentru care nu s-ar deschide paraşuta ta,
instructorul e acolo pentru a face asta.
Stai, tipul a făcut mai mult de 10 sărituri?
Da. El s-a căţărat pe vulcani, a înnotat lângă rechini,
a vânat porc mistreţ.
Apropo, cel mai periculos.
Ţi-a menţionat cumva despre vreo fată pe care o cheamă Morgan?
Uh, nu.
Stai puţin, îl cunoşti pe tip?
Nu.
Nu eşti interesat de a face o călătorie cu noi, nu-i aşa?
Uite, Jack, tot ceea ce pot să-ţi spun e că nu sunt poliţist,
şi nici nu lucrez la vreo companie de asigurări.
Încerc doar să ajut pe cineva care îl cunoştea pe Rick
să-şi revină la viaţa normală.
Ei bine, poate că ar trebui să vorbeşti cu ea despre el.
Am făcut asta.
Problema e că, ea pretinde că nu l-a cunoscut.
Uite, el a murit sărind din avionul tău.
Îmi imaginez că vrei să ajuţi.
El părea a avea vreo fixaţie asupra unor lucruri?
Acum, uite, un tip a venit aici, el era un creion ambulant.
El a spus că nu a jucat niciodată sporturi de contact în viaţa sa,
iar o săptămână mai târziu, el făcea speologie într-o peşteră din Brazilia.
Tu trebuie să fi lucrat în vânzări.
Nu, nu i-am dat nici un imbold. Deloc.
Totul a venit de la el.
Este ca şi cum ar fi ajuns dependent de senzaţii tari.
Sau el a avut...
o dorinţă de moarte?
Acum eşti şi avocat?
Hei, ştii că
expertiza mea juridică a fost numai de a presupune.
Proprietarul face presupuneri.
Uau, acest loc pare neatins.
De ce sunt toate aceste lucruri încă aici?
Oh, ştii, nu există familie care să fi adunat astea.
Posesiunea în comun e pe bază de încredere, dar bunurile
nu au fost scoase încă pe piaţă.
Ei bine, cu siguranţă e pregătit de spectacol.
Adică, totul pare a fi atât de organizat.
Toate sunt stivuite îngrijit.
Ce anume căutăm?
Doar să aflăm de ce domnul Siguranţă şi responsabilitate
era încroşetat de dorinţa de a muri.
Omule, până şi cărţile sale erau organizate alfabetic.
Da, iar lucrurile, "pentru bunul meu prieten Neil".
Tot ce e pe biroul lui are o astfel de etichetă.
"Pentru Jocelyn Gracie, colega şi prietena mea."
Acest individ nu numai că era organizat.
Nu, el cu siguranţă şi-a pus afacerile sale în ordine
şi aştepta sfârşitul.
Stai, uită-te la asta.
Pastile împotriva greţii şi durerii.
Toate aceste medicamente
sunt luate în perioada de chimioterapie şi cancer în ultima fază.
Bine. Deci el era pe moarte.
Bine. Continuă să cauţi.
Vezi dacă poţi găsi ceva ce are numele lui Morgan pe ea.
Ce ne-ar putea ajuta să aflăm de ce o bântuie.
Stai puţin, ce e asta?
"Scufundări la Marea Barieră de Recifi."
"Vânătoare de porc mistreţ în Fiji, paraşutism,"
Bifat, bifat, bifat.
Aceasta e o listă finală...
cu lucruri care era determinat să le facă până va muri.
Da. "Să pregătesc omleta Denver perfectă,"
şi "să trăiesc să văd eclipsa de lună."
Hmm, aproape, dar nu şi trabucul.
Asta se întâmplă în această săptămână.
Uită-te la ultimul lucru de pe listă.
- Morgan. - Da.
Nu are bifă.
Ce a vrut de la ea?
Orice ar fi fost, nu a obţinut asta.
Nu încă, în orice caz.
- Voi continua să caut. - Bine, minunat.
Da, m-am gândit că ar merita să ne uităm puţin.
Nu fii înspăimântată, totul va fi bine.
- Promit. - Bine. În regulă.
- Pa. - Pa.
Deci?
Ea a luat necrologul lui, s-a uitat la fotografie,
nimic.
Şi ce a zis referitor la acea listă?
"Grosolană."
Serios, asta a spus.
O poţi învinovăţi?
Una e să fii un obiect al obsesiei vreunui străin,
dar a unui străin mort?
Deci el era obsedat de cineva
pe care nu o mai întâlnise?
- Se mai întâmplă. - Nu prea des.
Crezi că ea ne minte?
Ea era pe lista lui dinaintea morţii.
Vrei să-mi spui că el nu i s-a prezentat
sau nu a invitat-o undeva?
Poate că a făcut-o iar ea l-a refuzat.
Tu îţi aminteşti toţi indivizii
care ţi-au cerut să ieşi cu ei?
Lui nu i-a fost frică să facă un pas în afara unui avion în mişcare.
Crezi că îi era frică de vreun refuz?
Ea trebuie cumva să-şi fi amintit de el.
Atunci de ce minte legat de asta?
Nu ştiu. Vrei să vorbesc eu cu ea?
Nu, lasă-mă pe mine să mă apropii.
Să te apropii?
De ce vrei să crezi tot ceea ce spune fata asta?
Ea e vecina mea. E drăguţă.
Am vorbit cu ea poate de 3 ori înainte de asta.
Ea mi-a răspuns poate o singură dată.
Da, treci fantoma dincolo
iar tu îi obţii atenţia ei.
Nu e acolo.
Am văzut-o ieşind cu una din acele pungi verzi de cumpărături.
Sunt pentru salvarea planetei, dar pânză groasă de sac?
E chiar destul de impertinent.
Doamnă Blakelock, când o vedeţi pe Morgan,
îi puteţi spune că am căutat-o?
Oh, nu mă implic în treburile oamenilor.
Mi le fac pe ale mele.
Corect, desigur.
- E cumva o haină nouă? - Da, mulţumesc.
Acum de ce bărbaţii nu mai poartă haine adevărate?
Ştii, haina de la costum atrage tipul corect de fată.
Bine. În regulă. Da.
De fapt, doamnă Blakelock,
am o întrebare pentru... dumneata.
L-ai văzut vreodată pe acest om cu Morgan?
Oh, desigur.
Le plăcea să atârne amândoi pe acoperiş.
Da, nimeni nu se presupune că ar fi acolo.
E încă în construcţie.
Unde îşi dădeau întâlniri?
El e puţin cam bătrân pentru ea, nu crezi?
Presupun. Erau prieteni?
Tot ceea ce ştiu e că,
ei plecau de aici în fiecare marţi, la 2:15,
precum un ceasornic.
Ştiţi cumva unde plecau?
O dată,
s-a întâmplat să fiu în conflict cu cutia poştală.
Cutia era atât de plină cu lucrurile lor!
Şi am auzit cuvântul "întâlnire".
Altă dată, am auzit cuvântul "grup".
Ştii, fostul meu soţ
făcea terapie în grup în anii 70.
El a întâlnit o stewardesă exaltată şi s-au îndrăgostit.
Terapia de grup poate produce rezultate pozitive.
Nu şi pentru mine.
Ar fi putut fi de droguri sau de alcool. Acele tipuri de întruniri în grup.
Acel om, prietenul lui Morgan, avea o privire.
Ce vreţi să spuneţi?
Cam subţire, ştearsă, furioasă.
Da. Asta o ştiu.
Bine.
Mulţumesc.
Delia.
Uh, Jim. Bună.
Ce s-a întâmplat?
Am plecat doar să fac rost de ceva cafea
şi apoi să trec pe la magazin
să văd dacă Melinda ar vrea să ia prânzul.
Ea nu e aici.
A plecat să facă ceva cu Eli. Ştii,
- Fantomatic. - Da.
Dar a spus că vine repede.
- Bine, mulţumesc. - Da.
Oh, bună, Bobby. Ce e?
Bobby Tooch.
Tu eşti...
Bobby, el e, um...
- Sam. - Sam Lucas.
Prietenul Melindei, şi al meu.
Corect, corect. Te-am văzut prin jur...
cu Melinda.
S-a terminat cu cafeaua.
Ia-o pe a mea?
Mulţumesc.
Ne vedem mai târziu, Delia.
Salut-o pe Melinda.
Dacă are nevoie de ceva, orice.
- Suntem aici să o ajutăm. - Am reţinut.
Ştii cât de multe ture am lucrat cu acesta?
Adică, cât de mulţi oameni am ajutat?
Numărul de întâlniri duble dintre Melinda şi mine
cu el şi prietena lui.
Chiar îmi pare rău, Jim.
Aş spune că ştiu cât de ciudat trebuie să fie,
dar chiar nu-mi pot imagina.
Ah, nu e nevoie.
E bine că sunt din nou aici.
Ne mai vedem.
Să îi spui Melindei că ne vedem acasă.
Bună, sunt Dave Mckey, unul din consilierii de aici.
- Cu ce vă pot ajuta? - Bună, Eli James.
Sunt terapeut la Universitatea Rockland.
Am o întrebare referitoare la unul dintre pacienţii dvs.
Bine, vă ajut dacă pot.
Sunt aici legat de Rick Hartman.
De fapt, o prietenă a lui. Morgan Jefferies.
Cum se mai descurcă?
Cinstit vorbind, nu prea bine.
Ea chiar se chinuie cu moartea lui.
Da, ei bine, ei erau atât de apropiaţi.
Da. Da, erau.
Foarte.
Şi mă întrebam, de vreme ce,
ea îl acompania la atât de multe întuniri
dacă aţi putea să-mi daţi câteva ponturi legate de relaţia lor,
pentru a-mi permite să o pot ajuta.
Îmi pare rău, nu pot vorbi despre relaţia lor.
Grupurile trebuie să reprezinte locuri sigure pentru oameni
pentru ca să-şi împărtăşească sentimentele lor.
Desigur, înţeleg. E doar...
De la terapeut la terapeut,
Profunzimea mâhnirii ei, e...
Ea nu e cea mai apropiată pacientă.
Ei bine, poate că ai putea să o încurajezi
să se reîntoarcă în grup.
În acest grup?
Am crezut că ea a obţinut consolare adevărată din asta,
ajutor real.
Şi cu mult înainte ca Rick să ni se alăture.
Urăsc să văd că moartea lui Rick stă acum în calea ei.
Stai, ea s-a înscris prima?
Da, aşa s-au întâlnit.
Aceştia sunt colegii ei.
Nimeni altcineva nu înţelege prin ceea ce trece.
Nici noi nu putem.
Noi nu suntem la acelaşi nivel.
De asemenea poate fi de la medicamentaţie.
Adică, face asta uneori, dă depresie exacerbată.
Pentru că Morgan e şi ea pe moarte.
Oh, îmi pare rău.
Am presupus că ştii.
Pare a fi un şiretlic mascat faţă de terapeut
dar cum altfel aş fi descoperit
că Morgan e pe moarte?
Ceea ce nu înţeleg e că, dacă ea şi Rick
au fost atât de apropiaţi cum spune tipul,
atunci de ce ea nu l-a amintit?
De ce el o chinuie cu aceste vise
dacă au fost prieteni?
Uh, un imbold,
pentru că el acum nu pare a fi prea prietenos.
Las-o în pace.
Nu noi suntem problema. De ce o bântui?
E pentru că ea nu vrea să ştie lumea că e bolnavă?
Nici unul din afara grupului.
Grupul la care a renunţat să se mai ducă?
E ca şi cum ar vrea să moară.
"Vrei să mori?" Nu a fost o ameninţare,
i-a fost adresată ei.
- De ce face asta? - Ce anume?
Nimic. Nici un lucru care să o ajute să-şi salveze viaţa.
Iar bântuirea cu imagini ale morţii tale
ar trebui să ce? Să o inspire?
A avut o şansă.
De ce nu a profitat de ea?
- Ce se întâmplă? - Putem intra?
E important.
Da.
Nu v-am spus că îl ştiu pe Rick
pentru că nu am vrut să vă spun cum ne-am cunoscut.
Morgan, îmi pare rău. Nu am avut nici o idee.
Pari atât de sănătoasă.
Nu am nici o durere.
Mă simt chiar mai puternică acum decât eram sub influenţa medicamentaţiei.
- Când făceai chimioterapie? - Printre alte lucruri.
- Poţi să spui, am încercat pe toate. - Ei bine, asta e puţin ciudat.
Pentru că Rick pare să creadă că ai renunţat la luptă.
Chiar aşa?
A... a spus el asta?
Da.
E aici acum?
Nu. Nu, dar când l-am văzut,
îl pot vedea la fel de limpede cum te văd şi pe tine.
Deci...
Asta a fost ceva despre care aţi discutat,
că el vrea ca tu să continui lupta?
Cred că de asta eram pe lista lui.
Când a aflat Rick că e pe moarte,
asta l-a readus la viaţă.
El era dispus să facă orice.
Dar are dreptate, eu am încheiat lupta.
Am sentimentul că el nu va renunţa la tine,
chiar dacă tu ai renunţat.
De ce să faci asta? Adică,
ai încercat toate aceste alte tratamente, de ce să renunţi acum?
S-au terminat opţiunile.
Cu excepţia acestui tratament...
Va spus despre asta?
Nu, el nu a fost o fantomă prea apropiată.
Credem că vrea să-ţi păstreze intimitatea.
Spune-mi despre tratament.
Chiar nu contează.
E foarte scump, iar asigurarea mea nu îl poate acoperi, aşa că...
Ai pe cineva din familie sau oricine altcineva care să te ajute?
Da, am o familie mare.
Părinţi şi surori mai mici.
Iar ei ar face orice le stă în putinţă,
şi nu pot să le cer asta, bine?
Nu merită.
Eu nu merit.
Ce vrei să spui?
E destul de târziu, bine?
Poţi să îi spui asta?
E greu şi răneşte prea mult.
Lucrul cel mai bun care poate să-l facă Rick pentru mine
ar fi să-şi găsească liniştea cumva.
I-am spus să cheme un instalator,
dar el nu, a trebuit să repare singur ţevile.
Merge şi cade de pe scară.
- Hei, uh... prietene... - Stai.
Uite, îmi pare rău, dar dacă e ars
şi el este alergic la produse chimice în flux,
- Ar putea să intre în... - Şoc anafilactic?
Mulţumesc pentru pont. Ne ocupăm de asta.
Corect.
Îmi cer scuze că m-am amestecat.
Sam?
Ce zici de asta? De 2 ori într-o zi.
Ai un mod de a apărea aici, nu-i aşa?
Poftim?
Acum îmi amintesc de unde te ştiu... celălalt accident,
Cel cu băiatul care a căzut de pe acoperiş.
Corect, cu braţul rupt.
Aşa-i, când s-a întâmplat să ştii destul de multe despre stabilizare,
cel puţin pentru un civil.
Iar acum acest individ are nevoie de adrenalină.
Am făcut o mulţime de sudură, aşa că...
Asta era?
Nu eşti vreun drogat, nu?
Nu.
Uite, e greu de explicat, dar...
promit că nu se va mai întâmpla. Îmi cer scuze.
E doar faptul că,
trebuie să ştii că, soţul Melindei...
a fost prieten cu mine.
E bine?
Va fi bine. Continuă să respiri.
Am priceput ce a vrut Morgan să spună.
Este brutal. Adică, reacţiile adverse ale medicamentelor
pot fi mai rele decât boala în sine.
Deci, asta e ceea ce ai cercetat?
Nu, am încercat să-i găsesc familia ei.
De ce?
Cred că ei ştiu despre boala ei.
Şti, poate că ei o vor convinge să obţină tratamentul.
Fantoma poate merge mai departe, şi, cine ştie,
poate că Morgan va fi mai bine.
Ei bine, şi ce spui despre intimitatea ei?
Sau despre confidenţialitatea doctor-pacient?
Ea nu este pacientul meu.
Dar chiar dacă ar fi fost, ar trebui să cântăresc responsabilitatea mea
pentru a contacta o rudă.
Cred că e periculos de deprimată.
Şi o mincinoasă.
Poftim?
Uite, părinţii lui Morgan au murit în 2002.
"June şi cu Bill Jefferies au lăsat în urma lor numai o fiică Morgan,
16 ani, elevă la Liceul Melbrook."
16 ani. Destul de tânără.
Iar ea a fost îngrijorată pentru familia ei...
părinţii ei, surorile... nu dorea să-i sece de tot.
Ei bine, poate că şi-a găsit o altă familie
care a adoptat-o şi care avea şi fete.
Uau, dă înapoi.
Îţi spun eu ce a găsit... soţul numărul 1.
Schooch.
Bine, a doua căsătorie pentru amândoi?
Bună, soţul numărul 2.
- E un copil! - Are 23 de ani.
Încerci să-i găseşti soţul?
Dacă ar fi să ghicesc, el are nevoie să ne găsească.
Pentru că e mort.
Ambii sunt morţi.
Ambii erau bolnavi de mult timp. Care sunt şansele să se întâmple asta?
Destul de mari,
dacă ea i-a căutat.
Grupuri de sprijin pentru cei cu cancer, acesta e modul în care i-a găsit.
Ea e o văduvă neagră.
Te-ai întors în apartamentul lui?
Da. Proprietarul şi-a amintit de mine.
Rick i-a lăsat lui Morgan un sfert de milion de dolari.
Ea a fost beneficiarul după moartea lui?
- Cum am putut rata asta? - Nu ne-am uitat după asta,
şi am scotocit prin documente.
Deci, ce ai aflat la clinică?
Ea a participat la şedinţele de terapie,
dar nu a fost niciodată pacient.
Deci ea nu este bolnavă acum, şi niciodată nu a fost.
Uite, nu e că sunt păcălit de fetele frumoase de fiecare dată.
Dar ea părea atât de înspăimântată.
Da, era. Ştia că el o bântuie,
iar noi vom dovedi asta.
De aceea ea a pus toate aceste întrebări despre fantomă.
Pentru că ea nu ştia dacă el ştie.
- Iar acum... - Nu avem prea mult timp.
E prea târziu.
Ea a plecat.
Va scăpa cu toate astea.
Ea a plecat cu măscăriciul meu de lămâie.
Ce va luat vouă?
Aţi văzut-o pe Morgan înainte de a pleca?
Nu.
Managerul clădirii a spus că ea a avut un fel de
urgenţă familială;
una care, aparent, avea nevoie de o împodobire frumoasă.
Ştii, noi trebuie să obţinem de la administrator adresa de expediere.
Am încercat. El a spus că a primit bani pentru 6 luni în avans,
aşa că nu a întrebat-o de adresă.
Fete deştepte.
Ele se descurcă cu toate astea.
- Poţi să o mai spui o dată. - Spun asta mereu.
Tu nu asculţi niciodată.
Noi nu ne-am mai întâlnit.
Nu, nu ne-am întâlnit. Bună. Melinda.
Cât de drăguţ.
O altă doamnă prietenă.
Cum de am fost atât de tâmpit?
Rick?
Ar fi trebuit să văd asta venind.
Ea te-a minţit.
În fiecare zi.
În grup, şi după aceea când eram împreună.
Ea era atât de tânără.
Nu puteam crede că e pe moarte.
Nu puteam crede
că îi pasă de mine.
Dar era atât de convingătoare.
Te-a întrebat de bani?
Nici nu a fost nevoită.
Să o ajut era cel mai important lucru din lista mea,
aşa că am oferit ajutorul.
Iar după asta, ceva s-a schimbat.
Ea a început să mă îndepărteze.
Spunea că se simte bolnavă. Ştii,
medicamentaţia îi făcea atât de rău.
De aceea avea nevoie de acest altfel de tratament.
Acest foarte scump altfel de tratament.
Ea a obţinut tot ceea ce a vrut.
Singurul lucru bolnav la ea eram eu.
Uite, ştiu că asta e dureros.
Dar dacă ai putea doar să ierţi...
dacă ai putea doar să mergi...
spre lumină, asta îţi va aduce liniştea.
Nu!
Nu înţelegi.
Am murit în zadar.
Viaţa mea nu a însemnat nimic pentru ea.
Iar acum viaţa ei nu înseamnă nimic pentru mine.
Nu că l-aş condamna,
dar dacă arată pe jumătate atât de nervos pe cât se auzea...
Da, trebuie să ajungem primii la Morgan înaintea lui.
Ştii cumva unde ar fi putut pleca Morgan,
poate cu prietenii sau familia?
Îmi pare rău, nu.
Era o persoană foarte secretoasă,
de aceea, în parte, nu are nici un sens.
Jumătate din timp, el a fost singurul căruia ar fi putut să se împărtăşească.
Da, ei bine, ea doar lucra la el.
Asta a fost o parte a escrocheriei.
De obicei judec destul de bine un caracter.
Ea a fost măritată cu alţi doi oameni apropiaţi de moarte.
Iar noi nu suntem prea siguri pe câţi alţii a minţit.
Vedeţi, asta e ceea ce nu are nici un sens.
Adică, dacă i-a escrocat pe aceşti doi indivizi,
atunci de ce a vrut să ne lase toţi aceşti bani cu numele lui Rick pe ei?
Despre ce anume vorbiţi?
Donaţia. A venit la clinică săptămâna trecută.
Cât de mult a donat, mai exact?
Un sfert de milion de dolari.
Şi nici nu se poate un moment mai potrivit pentru asta.
A dat înapoi toţi banii.
Nu pricep, era artist escroc
sau un fel de Robin Hood ambulant?
Da, sau ceva ce i-a schimbat inima.
Aminteşte-ţi, Rick tot continua să spună că
ea s-ar fi putut retrage de fiecare dată de când el a plecat,
Deci, poate că, conştiinţa sa a ajuns-o din urmă.
Hei, ştii ce altceva ar vrea să o ajungă din urmă acum?
Fantoma noastră.
Şi e înnebunit.
Dacă ai fi în locul ei, unde ai pleca?
Nu ştiu. Următorul oraş micuţ, cu o secţie pentru cei cu cancer.
Nu, conştiinţa ei o ajunge din urmă.
Ar fi proastă dacă s-ar învârti pe aici.
Sau poate că nu. Ştii,
ea poate fugi de noi, dar nu poate fugi de Rick.
Ea ştie că spiritul e încă acolo.
Poate... poate că încearcă să se împace cu el.
Lista.
Da, e cu urmare de lungă durată,
dar ce nu era bifat în listă?
Ei bine, omleta Denver e cam dificilă,
doar pentru că am încercat, şi este foarte greu
să obţii raportul corect dintre şuncă şi piper.
Un loc unde ar putea merge... în Grandview.
Eclipsa de lună.
Se întâmplă chiar acum. Asta era pe listă, nu?
Uite, toată lumea încearcă să găsească un loc pentru a privi.
- Haide! - Acoperişul!
Ei obişnuiau să meargă acolo împreună.
Era un timp când aş fi crezut că plângi pentru mine.
Am crezut fiecare minciună pe care mi-ai spus-o.
Cum de am putut fi atât de prost?
Ajutor! Vă rog! Ajutor!
Ajutaţi-mă, vă rog! Ajutaţi-mă.
Ajutaţi-mă!
Unde e ea?
Ea descoperă cum m-am simţit.
Ajutaţi-mă!
Ajutaţi-mă, vă rog! Cineva!
Vă rog, vă rog!
Alo, alo? E cineva acolo? Ajutor!
Morgan?!
- Te-am prins, Morgan. - Oh! Vă rog să mă ajutaţi!
Te-am prins, bine, te-am prins!
- Agaţă-te! - Vă rog să nu-mi daţi drumul!
Nu-ţi dăm drumul, eşti în regulă.
- Te-am prins. - Vă rog să nu-mi daţi drumul!
Te-am prins. Nu-ţi dăm drumul.
E-n regulă.
Vei fi în regulă.
E totul în regulă.
A fost Rick, nu-i aşa?
El a încercat să mă ucidă!
E-n regulă, suntem aici acum. El nu-ţi poate face rău.
Nu am încercat să o ucid.
Am încercat să-i dau o lecţie.
E nervos.
Bine? El vrea să te pedepsească.
Înţelegi de ce?
Da.
Dar ce pot face? Adică, totul e făcut deja.
L-am minţit.
Dar de ce?
Banii erau atât de importanţi pentru ea?
Uite, el e aici.
Morgan, asta e şansa ta să explici lucrurile.
Nu ştiu de ce am făcut ceea ce am făcut.
Bine. Dar înţelegi de ce acum e altfel?
Dar el a fost altfel.
Adică, i-a păsat de mine.
Lui chiar i-a păsat de mine.
Ştiţi?
Şi nu a vrut nimic de la mine, şi...
niciodată nu am avut asta înainte.
E adevărat?
Cred că ai mai avut asta înainte.
Dar ei te-au părăsit,
când erai foarte tânără.
Toată asta a început când au murit părinţii tăi, nu?
Au fost case adoptive şi şcoli pe care nu le-am putut termina,
şi...
am învăţat doar să mă lupt pentru lucruri.
Şi apoi, cred, doar să le iau.
Lucruri asupra cărora nu aveam nici un drept.
Sentimentele oamenilor.
Şi ştiu că asta nu îndreaptă lucrurile.
Nu e nici o scuză, dar dând banii înapoi,
asta a fost singurul lucru care am ştiut să-l fac.
Eu... nu înţeleg.
Ai renunţat la bani?
La toţi.
La o clinică pentru cancer în numele tău.
E mai bine decât să îi păstreze.
- Tot am murit pentru o minciună. - Ce e?
- Ce spune? - Nu sunt sigură.
Da, a minţit. Bine, dar nu ea te-a îmbolnăvit.
- Ai murit pentru că... - Uite, nu contează.
Nu, contează.
E motivul pentru care ai împachetat greşit paraşuta în acea zi.
Asta şi pentru că ştiai că urma să mori destul de curând.
Nu a fost un accident. Nu-i aşa?
Poftim?
Uite...
Doctorul mi-a spus că nu mai aveam prea mult timp.
Câteva săptămâni.
Şi ar fi fost foarte dureroase.
Ea era prea tânără pentru mine.
Şi cinstit vorbind, ce şanse am fi avut?
Dar am iubit-o.
Ai făcut asta pentru ea.
Asta e ultima parte a secretului, nu-i aşa?
Banii.
Ai ştiut că dacă compania de asigurări ar fi aflat
că îţi plănuieşti moartea nu ar fi făcut plata.
Nu la timp pentru a o ajuta.
Nu destul de repede pentru a o ajuta.
Exact.
El a murit astfel pentru mine?
Ea a meritat asta.
Ea merită asta.
Poţi să îi spui asta ei?
Da.
Îi voi spune.
Băieţi, nu vreau să distrug frumosul moment, dar uitaţi.
Am vorbit de asta.
Noaptea în care să privim apusul de aici.
Ai spus că...
Ai vrut să călăreşti vântul tot drumul până acasă.
Ţi-ai amintit.
Spune-i că sunt pregătit.
E pregătit.
Să plece acum.
Bine.
A plecat.
A intrat în lumină.
Acea lumină?
Aici erai. Toate luminile erau stinse.
Nu ştiam dacă erai acasă.
Da, ştii, mă gândeam.
Oh, chiar aşa? La ce?
Oh, a fost o zi cam ciudată.
Bine, povesteşte-mi totul.
Ei bine, e ca şi cum întreaga mea viaţă mi-a trecut prin faţa ochilor.
Adică, prieteni vechi pe stradă, slujba mea,
totul.
Apoi am realizat că nu mai e a mea.
Adică, această viaţă s-a terminat.
Hei. Nu spune asta.
Bine? O vom recâştiga. Se poate să ne ia ceva timp...
Nu, e-n regulă. Ştii, pentru că...
Ce ar fi dacă vreau ceva diferit?
Diferit? Cum anume?
Ţi-am mai spus de ce am devenit paramedic?
Da, pentru că ai vrut să ajuţi oamenii.
Corect. Dar ceea ce am vrut cu adevărat era să devin doctor,
iar eu nu am avut răbdare.
Aşa că am luat-o pe scurtătură.
Şi oricât de mult am îndrăgit să lucrez,
am dorit să am timp disponibil.
Ei bine, acum tot ce ai este timpul.
Am mai mult de atât.
Înainte de toate, îţi aminteşti de toate condiţiile enervante necesare
pentru şcoala de medicină pentru care am încercat să găsească spaţiu în ultimul an?
- Da? - Da.
Ei bine, se pare că deja le-am studiat.
Despre ce anume vorbeşti?
Când Sam a obţinut diploma sa pentru arhitectură,
el a făcut toate aceste cursuri de matematică şi de ştiinţă.
Acestea sunt copiile sale de la colegiu.
Da, pe care le-am trimis prin fax mai devreme,
şi, desigur, le-am studiat
ca să pot să le înţeleg şi eu,
dar asta ar putea salva ani de zile.
Medicina?
Vei merge la medicină?
Ei bine, dacă pot să intru şi dacă vom putea găsi o modalitate să o plătim.
Hei, ne descurcăm noi.
Da.
Ştii care au fost cele 2 lucruri la care am visat cel mai mult în toată viaţa mea?
Să fiu doctor,
şi tu.
Ce se întâmplă dacă voi lucra din greu, şi dacă voi fi răbdător....
Nu trebuie să munceşti din greu pentru mine,
şi nu trebuie să fii răbdător.
Ah, nimeni nu poate fi atât de norocos ca mine.
De două ori într-o singură viaţă.
De fapt...
e mai mult 2 vieţi.
Marvasmar a avut plăcerea de a vă prezenta:
Ghost Whisperer Sezonul 04, episodul 19 "Thrilled to Death"